‘k**avi pir’ na Drini…
Dijelu Interventnog voda se naređuje da osigurava saobraćajnice prema naselju, da se onemogući prilaz potencijalnim svjedocima, a dio je ostao u sjedištu bijeljinskog MUP-a, tzv. Pozorna patrola, kako ne bi vidjeli ono što će se dešavati.
Danas je održano ročište za određivanje pritvora za sedam osoba koje su jučer uhapšene a osumnjičeni su zbog stravičnih zločina u Bijeljini tokom 1992. godine. Osumnjičeni su pripadnici policijskih struktura Republike Srpske, među kojima su i osumnjičeni za direktno počinjenje tih zločina. Riječ je o ubistvu 22 Bošnjaka, među kojima su bili žene i djeca.
Državni tužilac Ivan Matešić tvrdi kako ima dokaze da se Stevo Bokarić, pripadnik Službe državne bezbjednosti, već početkom rata u Bijeljini smjestio u naselje Bukreš, u jednu bošnjačku kuću, te da je svakodnevno strašio stanovništvo, kao i da je jednoj od porodica koja će kasnije biti ubijena, direktno došao na vrata i rekao “ako ne odete danas, sutra će vam biti kasno”. Upravo je Bokarić, tvrdi tužilac, nacrtao tri kuće i brojeve kuća, jer dio MUP-a RS, sa sjedištem na Palama u to vrijeme prelazi u Bijeljinu, i pripadnici određenih jedinica tada nisu najbolje poznavali teren.
Jedinica Duška Malovića tzv. Pahuljice, imala je specifične uniforme, kaže tužitelj, šarene, tzv. urban fight za gradsku borbu. Stevo Bokarić je, prema navodima Tužilaštva, rekao Maloviću da u navedenim kućama “niko ne smije ostati”.
Dijelu Interventnog voda se naređuje da osigurava saobraćajnice prema naselju, da se onemogući prilaz potencijalnim svjedocima, a dio je ostao u sjedištu bijeljinskog MUP-a, tzv. Pozorna patrola, kako ne bi vidjeli ono što će se dešavati, mišljenja je tužilac.
CIVILE SU IZVODILI U MANJIM GRUPAMA I ODMAH UBIJALI
Specijalna jedinica pod kontrolom Malovića je tada obukla tamne uniforme, i maskirnom bojom ofarbali lica, trebalo im je veće vozilo, te su uzeli tamić koji je služio za prijevoz određene robe, tužilac pretpostavlja bošnjačkih “ukradenih/oduzetih” stvari. Potom su otišli u naselje Bukreš. Vrijeme je policijskog sata.
Izvode ljude iz kuća u potpunoj tišini. Kako su mogli izaći u tišini, pita se tužilac. Rečeno im je da idu na razmjenu u Janju. Obmanuli su ljude. Natovarili su ljude na kamion i povezli prema graničnom prijelazu Rača, u mjesto Balatun, uz samu obalu Drine. Civile su izvodili u manjim grupama i odmah ubijali. Brutalnost je još veća time što su osim automatskim oružjem pucali u njih i sačmaricama. Sve je trajalo 10-ak, 15 minuta.
KO JE PUCAO?
Ko je pucao? Malović Duško, kao komandant, Goran Sarić koji se toj jedinici privremeno pridružio, Živan Miljanović, Jovica Petrović… Neki od direktnih izvršitelja nam nisu dostupni danas. Dirnulo me posebno, kaže tužilac Matešić, kada je došao red na jednu ženu i njenu maloljetnju (10 ili 12 godina) kćerku. Žena se “ukopala” od straha, nije se mogla pomjeriti do mjesta egzekucije, kćerka ju je uhvatila za ruku i rekla “haj'mo majko”.
Jedan od ubijenih Osman Sarajlić, bio je policajac, i on je ranije vratio uniformu, no savjetovali su ga neki da ipak kod sebe ostavi iskaznicu jer će mu možda nekada zatrebati, što je Sarajlić i učinio. Nakon što je ubijen, njegovu iskaznicu, ulazeći u stanicu, u ruci je držao Goran Sarić.
DRINA NIJE POVUKLA SVA TIJELA
Za ovakav predmet jer teško pribaviti dokaze, materijalne, kaže tužilac, i shvatiti šta je bio motiv. Atraktivne bošnjačke kuće? Tužilaštvo nije dokučilo, kaže Matešić. Posebna tragedija je da su sve uradili kako bi to zataškali. No, Drina nije povukla sva tijela, iako su na to računali jer se baš na tom mjestu ulijeva u Savu. Ujutro su tijela vidjeli mještani, alarmirali policiju. Na licu mjesta su ujutro, osim tijela, bile čahure, krv, mozak, no sve se zataškalo, uviđaja nije bilo.
Mirko Blagojević, jedan od svjedoka Tužilaštva, sve je saznao i alarmirao Peru Simića, tadašnjeg voditelja lokalnog radija. Natjerao ga da u program pročita detalje tog zločina. Cijela Bijeljina je znala, kaže tužilac. Vrh MUP-a i SDB su Simića pozivali na razgovore, prijetili nakon objave, a potom i demantovali dva dana nakon zločina umiješanost, u dopisu Tome Kovača, nastavlja tužilac Matešić.
ZAŠTO TUŽILAŠTVO TRAŽI PRITVOR?
Zašto Tužilaštvo traži pritvor? Iz dva razloga. Utvrdili smo kroz dokaze visok stepen sumnje, postoji opasnost od bjekstva. Bijeljina je uz samu granicu, sjednete u čamac, i elegantno izbjegnete odgovornost, navodi tužilac. A žrtve niko ništa ne pita, ni kako se oni osjećaju kada ti ljudi tako otšetaju. Neki imaju državljanstva Srbije, neki članove porodica tamo.
“Znam da je pritvor najstroža mjera, ali dopustite mi da do kraja kako treba završim istragu“, rekao je tužilac sutkinji za prethodni postupak Miri Smajlović, jer kako navodi, zna da se osumnjičeni dogovaraju, a tvrdi i da su svjedoci u ovom predmetu u strahu. Tvrdi da je mnogima nudio i programe zaštite, iz tog razloga odbrani osumnjičenih, ali ni javnosti, nije predočeno 26 dokaza, što su svjedočenja, nego je sve predato Sudu u zatvorenoj koverti.
Uz to je tužilac dodao kako nema sekunde saosjećanja za godine ili zdravstveno stanje osumnjičenih kada traži pritvor. Tokom ročišta će se ispostaviti da jedan od osumnjičenih, pravosuđu od ranije poznat Goran Sarić, boluje od karcinoma koji je metastazirao i da mu je potrebno konstantno liječenje, piše N1.
(N1)
(50)